Dámy a pánové, dnes jsme se tu sešli...
abychom si připomněli ztrátu něčeho, co nám bylo milé.
Dnes tu jsme proto, abychom se rozloučili s naším přítelem,
abychom se rozloučili s ideou.
Někdo by mohl říct, že se tu takto sejít...
a vyjádřit smutek ze ztráty auta, je zacházení až příliš daleko.
Kdo zabil elektromobil?
V roce 1996 se začala elektrická auta objevovat na silnicích v Kalifornii.
Byla tichá a rychlá,
neprodukovala žádný dým a jezdila bez benzínu.
O 10 let později jsou skoro všechna tato auta pryč.
Co se stalo?
Proč bychom měli být pronásledováni duchem elektrického auta?
Toto nebylo poprvé co bylo elektrické auto zabito.
Před sto lety bylo na silnicích víc elektrických aut
než benzínových.
Pro mnoho lidí bylo elektrické auto věcí volby.
Byla tichá a jednoduchá a dala se nabíjet i doma.
Na druhé straně benzínová auta vyžadovala start klikou a produkovala dým.
Jsem tak stará, že si na elektrická auta pamatuji,
když byla na začátku existence.
Bylo mi tehdy asi šest let a jela jsem do opery
v tom malém zlatém autíčku.
Bylo velmi tiché a mělo šikmá okna.
Bylo to jako sedět ve velké lampě.
Co se stalo?
Proč benzínová auta vyhrála nad elektrickými?
Tak jak se v 20. století zvyšovala rychlost,
elektrická auta ztrácela dech.
Elektrické startéry, levnější ropa a masová produkce
připravili podmínky pro benzínová auta.
Do roku 1920 motory s vnitřním spalováním vyhrály
boj o pána silnic.
A zrodil se nový věk automobilu.
Z téměř stovky miliónů aut vyrobených ve 20. století,
nebylo skoro žádné elektrické.
Byla pohledná. Byla rychlá.
A dávala Američanům otevřené cesty.
Ale jak čas plynul, problém se stával očividnější.
Smog.
Kalifornie má ze všech států USA nejhorší vzduch.
A dotýká se to našich největších měst.
V mém okolí máme takzvaný "černý oblak smrti",
který se vznáší nad přístavem a jeho okolím.
Můžeme pozorovat několik obrovských dopadů:
astma, rakovina, problémy s plícemi u dětí,
děti si nemůžou hrát venku.
V roce 1989 studie zjistila,
že jeden ze čtyř 15 až 25-tiletých lidí žijících v Los Angeles
má problémy s plícemi a chronické dýchací potíže.
V roce 1990 bylo 41 smogových poplachů 1. stupně.
Nezáleží jaké auto máme,
každý galon benzínu, který spálíme,
přidá 19 liber oxidu uhličitého do ovzduší.
Čím víc benzínu spálíme, tím víc CO2 vytvoříme.
Když neuděláme něco s CO2, když ho nezastavíme,
bude se dostávat do atmosféry,
a CO2 je plyn, který ovlivňuje globální oteplování.
Věřím, že problémy s globálním oteplováním budou důležitější
než problémy s národní bezpečností,
nebo dokonce problémy s válkou proti terorismu.
Máme tu něco jako časovanou jadernou bombu
globálního oteplování.
Pokud není onemocnění plic kvůli ovzduší důležité,
pokud to pro nás není vážné, dostaneme se do velkých problémů.
A nastane krize veřejného zdraví.
Ale my musíme být inovativní a musíme mít alternativy.
Výrobci aut experimentovali s alternativním pohonem v minulých letech,
ale ani jeden z nich se nikdy neodhodlal zkoušet ho na svých dráhách.
Pamatuji se na to. Byl jsem předsedou rady Tennessee Valley Authority,
a tenkrát, v 70. letech, jsme elektrická auta propagovali.
Dokonce jsem plánoval závod
z Gatlinburgu v Tennessee do Nashville
mezi Paulem Newmanem a Robertem Redfordem.
Měl jsem to všechno promyšlené, a potom jsem si uvědomil, že máme velkou podporu ze strany lidí,
ale žádná auta, která by závodila.
Vyžadovalo by si to jiný typ závodu, aby se elektrické auto stalo autem budoucnosti.
Sunraycer bylo solární vozidlo které bylo vyvinuté tady v AeroVironmentu,
aby vyhrávalo závody.
V roce 1987 GM vyhráli závod World Solar Challenge v Austrálii
s jedinečným solárním vozidlem Sunraycer.
Manažer GM Roger Smith, posilněný úspěchem,
pověřil stejný tým, aby postavil prototyp praktického elektrického auta.
Kdybychom tenkrát dali všechno do vývoje elektrického auta,
elektronika by musela být dostatečně dobrá, aby koncept udržela při živote.
A tady začínala práce Alana Cocconiho.
Vy jste postavili prototyp ve vaší garáži?
Ano. No, ale moje garáž není taková obyčejná průměrná garáž,
je pořádně vybavená a trochu jako elektronická laboratoř. Ale ano, postavil jsem to tam.
Je to jako tříkanálový stereo zesilovač. Produkuje tu správně velkou sinusoidu,
správné frekvence pro motor a všechny možné podmínky jízdy.
Takže je to 100 000 W stereo zesilovač.
Alanův převratný systém pomohl vytvořit elektrické auto,
auto úplně jiné, než bylo do té doby možno vidět na cestách.
Celá věc probíhala v hlubokém utajení, v mnohem větším než jiné Detroitské věci,
protože to bylo celé postavené tady v Kalifornii.
Takže to vážně bylo překvapení, když bylo představeno
na AUTO SHOW v Los Angeles.
Bude představovat velký krok vpřed pro lidi, kteří
potřebují dojíždět do zaměstnání, ze zaměstnání,
pokud nepotřebují denně ujet více než 120 mil.
Přestože jsme vtipkovali kvůli
tomu, že by se mělo jmenovat DOPAD,
bylo působivé, moderní a mělo zajímavé vlastnosti,
takže jsme měli takovou elektrickou Corvettu,
dvousedadlové, stylové auto, se kterým jsme mohli začít bussiness.
Bylo to zajímavé.
Zavolal si mě programový ředitel a řekl:
"Chtěl by ses podílet na elektrickém autě?"
Já jsem odpověděl: "Dobře. Co chceš, abych dělal?"
A on řekl: "Vyvolej celosvětovou poptávku po elektrických autech."
A já jsem se zeptal: "Máš nějaké instrukce?"
Vzal prázdný arch papíru, dal ho přede mně a řekl:
"Žádné instrukce. Ty je vymysli." Tenkrát jsem se přidal do programu.
Vyvolal jsem velkou pozornost v odvětví,
ale udělalo to něco jiného.
Přitáhl jsem pozornost California Air Resources Board.
California's Air Resources Board,
nebo též CARB,
viděli v elektrickém autě příležitost jak vyřešit jiný problém.
Jelikož už GM ohlásili,
že budou vyrábět a prodávat elektrická auta předtím,
než jsme získali povolení,
technologie elektrického auta se stala technologií
velkých slibů.
Když viděli, že elektrické auto se může stát skutečností,
Kalifornští regulátoři udělali úplně nový krok.
Přijali rezoluci o AUTECH S NULOVÝMI EMISIEMI.
Rezoluce byla jednoduchá.
Pokud chtějí výrobci aut i nadále prodávat auta v Kalifornii,
některá z nich musí být auta s nulovými emisemi.
Rozhodli se jít do toho natvrdo.
Řekli 2% v roce 1998, 5% v roce 2001
a 10% v roce 2003.
Pro výrobce aut nastali jen 2 možnosti:
Přizpůsobit se regulaci, anebo bojovat proti ní.
Nakonec udělali obojí.
A je tu elektrické auto.
EV1 od General Motors.
Prototyp DOPAD se stal EV1,
prvním moderním elektrickým autem
od jednoho z hlavních amerických výrobců automobilů za poslední století.
GM pověřili svoji divizi Saturn, aby auto uvedla na trh v Kalifornii a Arizoně.
Já jsem si koupila svůj první Saturn když mi bylo 17 a oni mi řekli:
"Chtěla by jste tu pracovat?"
Myslela jsem, že by to byla dobrá práce při studiu
a mohla bych takto dostudovat.
Nakonec jsem zjistila, že jsem ta auta milovala víc než to, co jsem studovala
a o 3 roky později ohlásili EV1 program a já jsem se do toho vrhla.
Bylo nás třináct, měli jsme od 20 do 30 let, byli jsme nezávislí,
svobodní, bezdětní a byli jsme odhodlaní udělat cokoliv za málo peněz.
Každý jsme měli na starosti konkrétní region.
Můj začínal v Los Angeles,
pracovala jsem s každým: začínajícími inženýry a studenty, až po celebrity.
Říkám, říkám, říkám Alexandro !
Mám fotku, na které jsem...
jak poslouchám Saturn písničku... A jsem tak šťastná!
Měl jsem jedno z těch prvních EV1 a jezdila jsem s ním po hlavním městě.
Miluju to auto.
Je to všechno, co Američané požadují od auta.
Je super, rychlé, sexy. Nastoupím do auta a cítím se jak...
Měli rozumnou cenu. Od 250 do 500 dolarů měsíčně.
Nezkoušela jsem moc zrychlovat, protože je tu hodně policajtů.
Bojím se, že bych dostala pokutu, tak jsem vzrušená.
Věřte anebo ne, ale ten prcek jede.
Dostane vás na Pacific Coast Highway tak rychle, že můžete dostat pokutu.
Cítil jsem se trochu jako Batman...
A jak dokázalo vyjet z brány.
Víte, mám tu samootvírací bránu...
Sedli jste si dovnitř a konzola byla hned u vás,
a všechno bylo krásně osvětlené.
Bylo tiché.
To auto bylo tak rychlé, že to vypadalo, že předběhne svůj stín.
Je to super auto.
Byl to začátek vlny, o které jsme si mysleli, že přichází.
Mělo změnit způsob každodenního cestování.
Ostatní automobilky se začaly přizpůsobovat často přizpůsobení benzínových aut,
ale žádné nemělo takové výhody jako EV1.
Nejsem žádný mechanik, ale ráda se starám o svoje elektrické auto, protože je to tak jednoduché.
V noci ho zapojím a když potřebuju někam jet, tak ho odpojím
a jedu pryč.
Jsou určené pro lidi, kteří mají rádi životní prostředí.
Já bych řekla, že je pro lidi, kteří mají rádi auta.
Je pro lidi, kteří chtějí někam jet.
Je to úžasné.
Jediné, co uděláš je, že zasuneš klíč
- a otočíš ho. - Wow.
A na podlaze je taková věc - jmenuje se pedál.
A nejlepší na tom je, že náklady na takové auto
jsou stejné jako náklady na benzínové auto.
S tím, že benzín stojí jen 60 centů.
Jet na benzínku je noční můra. Zapojit auto do elektriky není.
Baterie, kterou si doma nabijete, vydrží od 70 do 80 mil na jedno nabití,
to je pro mně víc než denně najezdím.
Lidé začínají potkávat tato auta na silnicích
a začínají líp chápat to, co můžou udělat oni sami.
Přátelé a sousedi říkají:
"Hej, to je dobrý nápad,. taky bychom si měli jedno sehnat."
A začali jsme být toho svědky,
začala se tvořit čekací listina na tato auta.
- Druhá část. - Druhá část.
Byla jsem na internetu, abych se koukla po jiných Toyotách RAV4 a najednou vidím Toyota RAV4 EV.
A já, co to je? Celý svět byl hned krásnější.
Je to elektrické auto.
Vydrží 100 mil na jedno nabití, blablabla...
Vůbec jsem nevěděla, že něco takového existuje.
Jak to, že jsem o tom nevěděla? Viděli jste to v telce?
Když jsem si poprvé chtěl koupit Hondu EV Plus,
vyzkoušel jsem ji a řekl jsem: "Hej toto je super auto."
Ten člověk, co nám ji chtěl prodat byl úplně blbý.
Nevěděl co dělat. Nikdy předtím žádné takové auto neprodal.
Nevěděl, jak to udělat, a trvalo mi šest týdnů vyjednávání,
než jsem auto dostal do svého vlastnictví.
Není nic lepší, než když si uvědomíte, že sedíte uprostřed provozu v autě,
které z výfuku nevypouští žádný dým.
Slyšíte jen zvuk baterie.
Co získáváte tím, že jezdíte v elektrickém autě?
Zachraňuji Ameriku, Dave. To dělám.
Zachraňuji Ameriku tím, že jezdím v elektrickém autě.
Ne každý si byl jistý, že elektrická auta zachrání Ameriku.
I navzdory tomu, že GM s vývojem EV1 začali, byli skeptičtí.
Pochopení a porozumění zákazníka byly základní věci toho všeho.
A zjistili jsme, že lidé jsou velmi opatrní ve vztahu k elektrickým autům.
Zvážila bych to, ale ještě jsem se tím moc nezabývala.
Nevím, jestli budou dostatečně silná, velká a spolehlivá.
Musím v první řadě vědět, kde si je budu moci dobít,
co udělat pro baterii...
Lidé nechtějí malé autíčko s 15ti palcovými koly.
Jak se to bude opravovat a jezdit s tím po městě?
Protože někteří lidé elektrickým autům nedůvěřovali,
tlačilo se na Kalifornii, aby upustila od rezoluce.
Skupina s názvem "Kaliforňané proti nátlaku automobilových výrobců"
se snažila o zákaz stavění nabíjecích stanic.
Chodili na zasedání místního městského vedení a říkali:
"Nechcete tam postavit nabíjecí stanici.
"To je mrhání penězi daňových poplatníků."
Měli seznam podporovatelů.
Firmy jako například Trader Joe's, a jiné které říkali:
"Proč bychom měli něco takového podporovat?"
Takže někteří řidiči EV se dali dohromady a začali psát dopisy
lidem, kteří byli na jejich www stránce
jako podporovatelé a psali jim: "Uvědomujete si, co vlastně podporujete?"
A všichni z toho seznamu byli hned pryč.
Další vyšetřování ukázalo, že tyto skupiny
byli obyčejní lidé
placeni výhradně ropnými společnostmi.
Ropné společnosti platili podobně také za články v národních novinách.
Argumentovali dokonce tím, že výhody EV-ček ve vlivu na životní prostředí jsou lživé.
S elektrickými auty změníme zdroj energie z ropy na uhlí.
A když ho změníme na uhlí,
vyvstanou některé enviromentální problémy, které jsou opravdu znepokojivé.
Dnes jsme v USA z 55% závislí na uhlí.
Když si to spočítáte se současnými uhelnými společnostmi,
nevyjde vám lepší životní prostředí,
ale víc zamoření.
Bylo uskutečněno více studií
Kalifornskou Energetickou Radou,
které jasně dokazují, že jízda v elektrickém autě je víc efektivní
a méně znečišťující, dokonce i když bude elektrická energie dodávaná z uhelných elektráren.
Ale argumenty proti elektrickým autům tímto nekončily.
Dokonce použili směšný argument,
že je v tom zapojená i nějaká enviromentální nespravedlnost,
protože prý jen bohatí lidé si mohou dovolit koupit elektrické auto.
No, ale vzduch nepozná hranici mezi Brentwoodem a jižním L.A.
Výrobci aut začali argumentovat, že rezoluce je příliš striktní.
Museli jsme regulátorům pomoci.
Regulátoři nevěděli absolutně nic o tomto problému
a začali jsme pociťovat, že se řítíme přes okraj útesu.
Nebylo toho možné dosáhnout.
Kalifornie začala čelit otázce: "Co uděláte,
"...pokud výrobci aut nebudou respektovat rezoluci?"
Takže místo toho, aby se vymýšleli možné scénáře,
co se může stát, a zároveň se jich držet,
začali vyjednávat
různé úlevy z rezoluce.
Kalifornie uzavřela s výrobci aut kompromis
a podepsali memorandum o porozumění.
Jednou z dohod mezi výrobci aut a státem bylo, že budou vyrábět
a prodávat elektrická auta podle požadavků trhu.
Pokud jich nebudou chtít vyrábět víc,
výrobci budou muset dokázat, že o ně není zájem.
Nebudu toho člověka jmenovat,
ale jednou jsme měli oběd v jídelně GM v technologickém centru.
Jen my dva. A on se ke mně nahnul a řekl:
"Dabelsi, víš co? Jsi můj největší nepřítel."
Když jsem se ho zeptal proč, tak řekl:
"Já se snažím lobovat a dokázat, že není zájem o elektrická auta,
"a ty se snažíš dokázat, že nemám pravdu."
Sedli jsme si s Halem Rineyem, anebo s vedením GM a probírali otázky,
jak rychle, jak daleko a za kolik. Toto byly otázky, které jsme dostávali.
"Udělejte tomu reklamu. Není to žádná raketová věda."
A oni udělali úplně opačnou věc.
Nikdy jsme neviděli televizní reklamu,
jak jede elektrické auto do kopce
s dobře vypadajícím mladým mužem nebo ženou s úsměvem na tváři.
Tak oni prodávali auta.
Jak to může jet bez benzínu a vzduchu?
Jak to může jet bez jiskry a výboje?
Jak to může jet bez převodovky a rychlostí?
Ptáte se: "Jak to může fungovat?"
A potom se zeptáte:
Jak jsme bez toho mohli tak dlouho žít?
Elektrické auto.
Nepřichází,
už je tady.
Jaký byl účel těchto reklam?
Měly přitáhnout zákazníka nebo ho odstrašit?
Našim cílem v GM bylo postavit funkční, bateriové elektrické vozidlo
.... schopné prodeje.
Mluvčí GM Dave Barthmuss, pracoval pro GM skoro 10 let.
Vynaložili jsme skoro miliardu dolarů na založení tohoto trhu.
Prostředky byly vynaložené na reklamu, vývoj vozidla
a navržení nabíjecích stanic.
Během čtyřletého období mezi 1996 až 2000,
jsme byli schopni prodat víc než 800 EV1.
Začali jsme sepisovat čekací listinu, aby jsme GM dokázali zájem o auta,
ale bez ohledu na to, kolik lidí bylo na té listině,
nikdy se to nebralo jako zájem. Všechno bylo pro GM směšné.
Slyšeli jsme o těch dlouhých čekacích listinách,
a opravdu jsme měli seznam asi 4000 lidí,
kteří zvedli ruku a řekli: "Já bych měl zájem o nový EV1
a skutečně bych si ho i koupil."
Každého z nich jsme kontaktovali a seznam se zmenšoval.
A když jsme se dostali k bodu, kdy jsme s jistotou věděli,
že je reálný zájem,
seznam se scvrkl ze 4000 lidí na 50.
Teprve nedávno konečně uznali, že existovala nějaká čekací listina
a obhajovali se nějak takto:
"Za tu dobu, co jsme lidem řekli o omezeních elektrických aut, zůstalo jen 50 lidí."
Když ale chcete uvést produkt na trh,
určitě nezačnete vytahovat jeho slabé stránky.
Tom Everhart je prezident Caltechu v důchodu.
Byl členem rady ředitelů GM 13 let.
Nemyslím si, že GM se dostatečně
snažilo prorazit s elektrickými auty.
Jestli to generální manažer GM věděl, to nevím.
Museli jsme požádat o povolení, pokud jsme chtěli auto někomu půjčit,
a nakonec jsme neměli dost aut, museli jsme psát zprávy.
Poskytovali jsme auta celebritám,
protože jen oni byli hodni auto vyzkoušet.
Učitel přírodopisu v 3. ročníku neměl šanci.
Musela jsem Melu Gibsonovi napsat životopis a napsat, co udělal a čeho dosáhl,
protože lidé, se kterými jsem mluvila, nevěřili, že ho řídil.
Myslel jsem si: "Proč bych to měl vyplňovat?"
Museli jste jim říct, kde máte mateřské znaménko.
Bylo tam úplně všechno.
"Měli jste v poslední době proktoskop ve vaší..."
"No, ne."
Museli jste být vážně dost detailní v dost hodně věcech.
Zákazníci ho chtěli, ale chápali ho jako omezené vozidlo,
a čekali, že za něj i omezeně zaplatí.
A není na tom nic zvláštního, že to tak chápali.
To je pochopitelné tvrzení.
"Dáváte mi auto, co umí míň, tak já chci i míň zaplatit."
Ok.
Ale bohužel, já ho za míň nevyrobím.
Argumentovali, že jsou nákladné na výrobu,
ale dělali jen 4 denně. Byla to ručně dělaná auta
se speciálními komponenty.
A pokud by je uvedli na trh ve velkém množství, náklady by šly dolů.
Když výrobci aut prokázali, že o ně není zájem,
obhájci elektrických aut mysleli, že mají sympatizanta
s životním prostředím a vědce doktora Alana Lloyda,
předsedu California Air Resources Board.
Když jsem se stal předsedou,
cítil jsem, že automobilky se moc nesnaží,
tak jsem si řekl: "Přitlačme na ně víc. Tlačme na ně častěji. Musí se víc snažit."
Kvůli regulaci jsme věděli, že se to musí radikálně změnit.
A něco se v tomto směru i zlepšilo, ale neodbouralo se to úplně.
Zatímco automobilky bojovaly s rezolucí v Sakramentu,
GM potichu zavřeli produkční linku EV1
a začaly pomale propouštět.
Z ničeho nic jsme nebyli odvolaní jen z projektu, ale z celé společnosti.
Začali s těmi, co měli největší...
nejdelší čekací seznam a nejvíc zákazníků.
Primární provozy rušili nejdříve.
A tak na konci roku 2001
skončilo i moje spojení s GM.
Studium praktik GM za ty roky,
a to nemluvím o inženýrech a vědcích,
kteří určitě chtěli odvést dobrou práci a pomoci technologii motorových vozidel,
ale o manažerech, jejichž motto vpadalo asi takto:
"Jít zpět vstříc budoucnosti."
To dělali celá léta.
Ralph Nader, advokát v důchodu, používal hromadné kampaně
a tak dosahoval, aby auta byla bezpečnější a efektivnější.
Zná způsoby, jakými automobilky odolávají změnám.
Existují různé způsoby jak dostat politiky na kolena.
Když se automobilky dostanou do skluzu,
potom v práci jen mluví a mluví.
A když se přiblíží závěrečný termín jednoduše řeknou, že to nedokážou
a že budou obrovské následky.
Automobilky přitvrdily.
Zažalovali California Air Resources Board.
GM podali žalobu, zanedlouho se připojil Chrysler a několik autodealerů.
Jak se Kalifornie poddávala tlaku,
automobilky našly nového silného spojence,
federální vládu.
Zanedlouho poté, co se přidala k žalobě,
vydal Bushův kabinet další prohlášení.
Dnes večer poukazujeme 1,2 miliardy dolarů do vědeckého fondu,
aby Amerika mohla
vést svět ve vývoji čistých automobilů poháněných vodíkem.
Federální vláda se spojila s automobilovým a ropným průmyslem,
aby vytvořila nové, čisté auto pro budoucnost.
S víc jak miliardou federálních dolarů,
v následujících 5 letech, kampaň za vodíková vozidla
začala obkličovat Kalifornii.
Ahoj a vítejte v California Fuel Cell Partnership,
kde se staráme o energii budoucnosti novou a pro životní prostředí ohleduplnější cestou.
Automobilky, energetičtí a technologičtí dodavatelé
spolu s vládními agenturami dobrovolně spolupracují
na propagaci vodíkových článků pro auta a autobusy.
Zanedlouho budete možná vidět některé z těchto aut
ve svém vlastním sousedství.
My o vodíkových čerpacích stanicích jen nesníme.
O vodíkových autech jen nesníme. Budeme je vyrábět.
Vodíkový Hummer není auto na prodej. Je to jen koncept.
Je to možnost pro guvernéra Schwarzeneggera ukázat se
na různých událostech, na které chodí a odhaluje
nové vodíkové čerpací stanice. Například na letišti v LA.
Budu podporovat vybudování vodíkové dálnice,
která nás zavede do čisté budoucnosti.
Pokud vodíkové články nabízí dobrou alternativu někdy v budoucnosti,
co se stane s technologií dneška?
Co se stane s elektrickým autem?
Všechno se odehrálo na rozhodujícím zasedání California Air Resources Board.
Občané a podniky
předkládali svá fakta, aby CARB bylo nad elektrickými auty. dostatečně připravené vyřknout ortel
Chtěl bych poděkovat všem ostatním akcionářům,
zvlášť automobilkám,
na které bude mít naše rozhodnutí největší dopad.
Líbí se mi fakt, že vodík by mohl být v pozici
náhrady ropných produktů.
Sdílím s vámi váš optimismus, ale ne tak docela.
Myslím, že je to dvojsečná zbraň. Doufám, že se mýlím.
Myslím, že se tu bavíme o číslech, která jsou čistě založená na palivových článcích.
A co když palivové články nebudou fungovat?
Vypadá to, že poslední změny rezoluce
směřovaly ke zmírnění nákladů automobilek.
Vy jste členové agentury, která má dohlížet na ochranu životního prostředí,
ne na zisky soukromého sektoru.
Myslím, že jsme tomuto trhu pomohli...
Souhlasím, souhlasím. Ale pamatujte, že je vás ještě mnoho.
Nedáváme větší prostor automobilkám.
Lou Browning měl za úkol odprezentovat zprávu
a bylo mu povoleno 10 minut.
- Jedním ze závěrů je... - Dr Browningu,
ocenil bych, kdyby jste to shrnul do 3 minut.
Ok, myslel jsem, že mám 10 ale...
Alan Lloyd ho prostě stopnul navzdory tomu, že automobilkám
dal neomezený čas den předtím.
Nejvíc potřebujeme, aby se palivové články staly lacinější.
Chtěl bych připomenout, že jsme představili novou Hondu FCX s palivovými články.
Nejvíc se tato koncepce propaguje přes California Fuel Cell Partnership
.... které bylo velmi vzácně při hledání společných zájmů.
Jakékoliv nové informace o bateriích, které nekorespondovaly
se všeobecným závěrem, byly ihned odmítnuty Alanem Lloydem.
Vyjasněme si to. Nesnažím se tu ukázat žádnou zaujatost ani nic jiného.
Bylo tam 80 lidí, kteří přišli lobovat ve prospěch elektrických aut
a jen 2 zástupci automobilek, kteří byli na straně zrušení rezoluce.
Máme 4 lidi ze 78,
kteří podporují tento návrh.
Jat to mohlo takto skončit?
Toto je těžký program. Je to revoluční program.
Tvrdě tlačí na automobilky.
A jim se to nelíbí a tlačí zpět.
Než dnes rozhodnete o osudu tohoto programu,
prosím vás o zvážení vaší politické síly
při těžkém rozhodnutí,o kterém víte, že musíte v tomto programu udělat.
Protože pokud se jedná o zdraví Kaliforňanů,
už jednoduše neexistují jednoduchá rozhodnutí.
Kalifornie zrušila svoji rezoluci o elektrických autech
24. dubna 2003
Viděl jsem to jako nádhernou příležitost,
že jsme investovali prostředky do technologie, do infrastruktury...
Bylo to, jakoby nám někdo podtrhl nohy.
Zrušili ji. A pro mně to bylo smutné.
Je to smutný komentář toho, jak naše společnost
a celý náš systém ve Spojených státech funguje.
Když GM představili EV1,
Kalifornia zavedla nejpřísnější emisní kritéria na celém světě.
10% všech prodaných aut mělo mít nulové emise.
Ale Kalifornie se vzdala těchto standardů po tom, co byla zažalovaná automobilkami.
Mnoho aut, Honda, General Motors,
bylo pronajatých, nikdo neměl možnost si je koupit.
Takže automobilky se toho chopily a stáhly všechna auta ze silnic.
Nechtěli, aby si lidé tato auta kupovali
a normálně s nimi jezdili jako s jinými auty.
Uvědomila jsem si, že GM ztrácí zájem,
když jsem si chtěla znovu pronajmout moje auto, a oni mi to nechtěli dovolit.
Nikdy jsem neměl projekt, za který bych musel prosit nebo bojovat
a tak moc přemlouvat.
A potom jsem musel zkoušet a prosit a bojovat
a najít nějakou cestu, abych si ho mohl nechat.
- Nedali vám možnost... - Nedali vám možnost si ho koupit.
Řekli: "Děkujeme za pronájem auta. Nashledanou. To je všechno."
Vraťte ho do té a té doby, nebo budete nést zodpovědnost."
GM velmi potichu odebírali lidem auta, bez toho, aby někdo něco řekl,
.... jiné než řidiči aut,
kteří si stěžovali, že jim byla odebraná auta,
ale nikdy ne velkým, organizovaným způsobem.
Neměli jinou možnost, než je vrátit
anebo čelit následkům za krádež auta.
Co já vím, tak všechna byla vrácena, protože lidem šlo o moc.
Do dnešního dne automobilky bojovaly s každým, kdo chápal,
jak vysoký odbyt tam byl a jak vysoký odbyt tam stále je.
Tak jsme se rozhodli, že s nimi budeme bojovat
všemi možnými prostředky a začali jsme se organizovat.
Po celé Kalifornii pořádali řidiči protesty za záchranu elektrických aut.
"...Zamiloval jsem si elektrická auta."
"A osvobodila mě od závislosti na ropě. "
Protože aktivisté nemohli změnit pravidla,
uspořádali veřejný pohřeb, aby vyvolali zájem.
Bylo to v ten stejný měsíc, kdy byl vyhlášen první smogový poplach
v jižní Kalifornii, před pěti lety.
Byl jsem řidičem EV1 a stále jsem, od roku 1998 až do prosince tohoto roku,
kdy mi ho GM přímo sebrali z rukou.
To, co odpůrci a kritici elektrických aut říkali léta,
je pravda. Elektrické auto není pro každého.
Protože má jistá omezení, splňuje požadavky 80% populace.
Lidé se mě ptají: "Proč děláte to, co děláte?"
A já říkám, že kvůli synovi.
"Uvědomuji si, že pokud budu svoji práci dělat dobře,
můj syn si nebude pamatovat doby, kdy po cestách ještě jezdila elektrická auta."
A řídil EV1 celou cestu sem a řekl:
"Kdyby jsme si tak mohli nechat EV1 déle."
Jediné, co jsem mohla říct, bylo: "Kéž by."
V létě 2004
bylo v jižní Kalifornii už jen jedno EV1 v soukromých rukách.
Dnes je den D. Dnes je konec.
GM to udělali dobře. Udělali super, super auto.
Je dobře navržené, má pěkný design a dobře se v něm jezdí.
Nikdy předtím jsem neviděl společnost, chovala k vlastnímu výrobku. která by se takto kanibalisticky
Je to opravdu nezvyklá zkušenost.
Jak je možné, že to auto jede?
- Stiskneme toto tlačítku.
Je to elektrické auto, jako to otcovo.
Hej, přišla jsi právě včas.
Vím, vidím to.
Je to tak smutné.
Toto je ta EV specialistka, o které jsem mluvil. Ona mi dala svoje auto.
Je to opravdu smutné, srdcervoucí. Děláte si srandu?
Jsou to moje děti. Každé.
Právě teď odchází spousta lidského potenciálu.
- Boj pokračuje. - To ano.
Protože už na silnicích nebylo žádné elektrické auto,
měli tak General Motors kontrolu nad všemi svými EV1-kami.
Proč je chtěli zpět?
Co s těmi auty chtěli udělat?
Našli jsme 78 EV1 zaparkovaných na parkovišti
budovy, kterou vlastní GM v Burbanku.
Stažení aut z běžné dopravy, aut, která jezdila dobře...
Proč nenechali lidi, aby měli auta, dokud se jim nepokazí?
- Odkud jste? - Jsme členové EV1 klubu
a chtěli bychom se podívat na naše auta.
Víme, že jsou tu odložená.
Nemám povolení, abych vás tam pustil.
- Nemohli bychom jen tak... - Ne.
Nikdo neměl ani ponětí, co s těmi auty bude,
dokud se na internetu neobjevila jedna fáma.
Zaslechli jsme,
že auta budou převezena do Arizony na testovací dráhu.
Mnoho EV1 bylo očividně odvezených mimo Kalifornii
do obrovských míst patřících GM v Mese, Arizoně.
...tak velké, že je tam celá dráha...
To území bylo mimo možnosti veřejnosti
a nebylo možné zjistit, kde EV1 mohou být.
Letíme právě nad GM.
Tamhle jsou.
Wow.
Letěli jsme nad General Motors,
a když jsme se podívali dolů, hned vedle trati,
kde byly EV1 poprvé testované, jsme viděli
asi 50 sešrotovaných EV1
a naskládaných na sebe hned vedle žlutého šroťáku.
Myslím si, že je General Motors už skoro hotové.
Uvědomuji si, že už není moc EV1, co nejsou sešrotované.
Je to smutné.
EV1 se může stát jedna ze čtyř věcí.
Půjdou na vysoké školy, na univerzity a do inženýrských škol.
Půjdou do muzeí a jiných veřejných prostor po celé zemi.
Některé z nich budou testované našimi inženýry.
A ty ostatní skončí svůj život tak, že budou zrecyklovány.
Ale s vědomím, že každá část těch aut bude zrecyklována
a znovu použitá třetí stranou, jsem spokojený. Všechno bude zrecyklováno.
My je nejdeme jen sešrotovat a někam postavit.
Když jsem uviděl tu kupu sešrotovaných aut,
bolelo mě to. Myslím, že to bylo dost zlomyslné.
Vidět to na počítači, na internetu,
sešrotované EV1...
- Byla to chyba. - Tragédie. Byla to tragédie.
Ale větší chyba byl důvod, proč to udělali.
"Co uděláme teď?"
V době, kdy se to všechno odehrávalo,
nikdo nevěděl, že všechny automobilky udělají to samé.
Více internetových tipů odhalilo, že EV1 nebyly jedinými
elektrickými auty, která byla v sázce.
Několik Fordů Th!nks a elektrických Rangerů
bylo nalezeno v Palm Springs, říkalo se o nich, že jsou určeny k sešrotování.
V Los Angeles našli aktivisté kamion naložený Toyotami RAV4 EV.
S obavou, že jsou určené na sešrotování, ho sledovali.
Druhý den se kamion vrátil.
Ten chlap jede nejrychleji, jak s takovým autem může jet,
jen aby nás setřásl. To je jasné.
Ale nemohl nás setřást a to samozřejmě změnilo pláty Toyoty.
Bylo to celé chaotické. Nevěděli, co dělat.
Pak zahnul na konec mola a vyšla ochranka,
otevřela bránu,
kamion vjel dovnitř a ochranka vyšla ven a zablokovala nás.
Nějak jsme skončili na tomto bohem zapomenutém místě.
Mělo to všechno.
.... Čadící komíny v přístavu, a děti to musely dýchat.
Byla tam ropná pumpa a byla tam i Toyota, která měla být
nejzelenější automobilkou, zároveň ničící svoje auta,
a která se snaží zakrýt ničení čistých RAV4 EV
místo toho, aby je prodala zájemcům.
Nikdo neviděl elektrická auta od Hondy od doby, co je odebrala svým zákazníkům.
Potom vysílali relaci "California's Green" na programu PBS.
Takže dnes budeme svědky toho, jak se šrotují auta.
Přesně tak.
Ne každý z nás chce tohle vidět.
Šrotujeme rychlostí 1 auto za minutu, tisíc aut, když je dobrý den.
A první věcí, které jsme si po příchodu sem všimli, bylo,
že budete šrotovat také nová auta.
Vypadají úplně nově, proč je budete šrotovat?
To je zahaleno rouškou tajemství a to tu dělám už 8 let.
Dovezou sem ta auta od dealerů
a řeknou, že jsou to testovací auta.
A byla sem dovezena na testy různých zplodin.
Pojišťovací společnosti je nechtěj znovu pojistit
takže se musí ujistit, že se sešrotují.
Bože, to je hanba. Rád bych měl něco takového.
Dámy a pánové, toto je zvuk šrotovaného automobilu
rozpadávajícího se na milion kousků.
Ještě nikdy se nestalo,
že by automobilky ničily všechna svoje auta
z důvodu, že by se bály, aby se nějaké neztratilo.
Myslím, že si chtějí být jisti,
že ani jedno takové auto nebude jezdit po silnicích
a nebude nikomu připomínat, že něco jako elektrické auto vůbec existuje.
Lidé si mezi sebou říkali, že
"Šrotování EVček je ničení amerického snu."
Ale to není sen. Už je to tady!
Může to být ničení mého snu, ale je to i ničení americké reality.
Poté co se objevily sešrotované EVčka v Arizoně,
řidiči elektrických aut přistoupili k akci.
Začali hlídat zbylé EV1,
které byly na parkovišti GM v Burbanku.
V celé Kalifornii zůstalo asi jen 80 aut.
Jsou na parkovišti za mnou a chtějí je taky sešrotovat.
A my musíme tlačit na GM, aby je vrátilo zpět.
Nakonec jsme sehnali dostatek dobrovolníků,
kteří měli zájem a ochotu přidat se k nám
a potom jsme jednoduše neodešli 7 dní v týdnu. a zůstávali jsme tem 24 hodin denně,
Je 6 hodin ráno a já jsem tu už hodinu jako součást stráže.
Dáváme pozor, aby GM tajně neodvezli ta auta z parkoviště.
První dva týdny nás dost ignorovali.
Bylo to jako monzunové deště,
bylo to dost depresivní, tam stát,
ale na druhé straně to mělo smysl.
Byl jsem tu dnes ráno asi od 5:45,
a je tu dost ticho.
Konečně po 15 dnech jsme ohlásili naši nabídku.
Protože aktivisté měli výrobní čísla aut, která stála na parkovišti,
vedla Chelsea poslední snahu o to, aby se auta od GM odkoupila.
"Ok, General Motors tvrdí, že nikdo nemá zájem o EV1."
"Chtěl by někdo odkoupit tato auta za zůstatkovou cenu?"
Za 48 hodin se přihlásilo víc než 80 lidí.
Na parkovišti bylo jen 78 aut,
a my jsme měli hned i čekací listinu na auta, která nabyla k dispozici.
Byl to nádherný Déja vu moment.
Myslím, že teď by se hodilo,
aby jste přišli sem a společně drželi tento šek
na 1.9 milionu dolarů pro General Motors,
aby tato auta mohla znovu jezdit.
Navzdory dobré nabídce GM se to nepovedlo.
Osud posledních 78 EV1 zůstal viset ve vzduchu.
Malá skupina aktivistů pokračovala ve svém úsilí,
aby udržela sen elektrického auta při životě.
Kdo kontroluje budoucnost?
Ten, kdo má největší klub. Více než jeden.
Jedni, co tě mohou dostat, a druzí, ke kterým patříš.
Pánové! Pánové!
Vím, že máte všichni strach, a souhlasím s vámi.
Je toho moc, co nám dělá starosti. Třeba ta solární stanice...
která už funguje v Los Angeles.
Fotonové články
mění sluneční záření na elektřinu.
Zářivky vydrží 10krát déle než obyčejné žárovky
a spotřebují čtvrtinu energie.
Superokna, která těsní tak dobře jako 10 vrstev skla.
Elektrické auto částečně poháněné solárními panely.
Ale pravda je, pánové,
že já se nebojím ani jedné z těch věcí.
Protože o nich nebude nikdo vědět.
Existuje velké množství teorií, kdo zabil elektrické auto.
Takže, kdo zabil elektrické auto?
Bohužel se to nedá shrnout do jedné věty.
To, co zabilo elektrické auto,
je velmi jednoduché. Já si myslím, že tím byl nedostatek podnikové rozvážnosti.
Já si myslím, že to byly ropné rafinérie.
Alan Lloyd zabil projekt elektrického auta. Byl jsem tam, když to udělal.
California Air Resources Board zabila elektrické auto
pod obrovským tlakem automobilek.
Byla spolupachatelem vraždy,
ale vrah byl General Motors.
Tomu nevěřím.
GM by vám prodali i auto na prasečí hovna, kdyby se prodávalo.
PODEZŘELÍ: ZÁKAZNÍCI
Automobilky se obhajují tím, o elektrická auta. že nebyl dostatečný zájem
Tvrdí, že utratily miliony dolarů za reklamu
a že zákazníci neměli zájem.
Ale vědělo se vůbec, že něco takové existuje?
Viděli jste někdy reklamu na takové auto?
Nikdy. To chci říct. Nikdo o tom nic neví.
Vlastně ani nevím, kdo má EV1.
- Neznáte někoho? - Nikoho.
Možná Fernando. Vím, že Fernando... Měl jsi už někdy EV1?
- Slyšel jsem o nich. - Slyšel o nich.
Ta auta se už v Kalifornii nevyrábí?
Ne. Už se nevyrábí nikde.
To je škoda. Ta auta potřebujeme.
Proč se jich zbavili?
Říkali, že o ně není zájem.
Co blázní?
To je hloupost. Samozřejmě, že je o ně zájem.
Šetří benzín, lidi, vzduch, kyslík i samotný svět.
Všechno jsou to jen klady.
Prodáváme auta už celá století,
a jak jste si jistě domysleli, víme co lidé chtějí.
Pokud se jich zeptáte, tak vám řeknou: "Chci dojezd 300 mil."
"Chci, aby jelo 85-90 mil/hod.
"Chci abych mohl odvézt 4 pasažéry a velký kufr. "
To je vlastně to, co děláme teď.
Říkám to pořád dokola.
Lidé koupí všechno, pokud je o tom přesvědčíte.
Dostatečně lidi nakrmte a oni uvěří, že je to dieta.
Zákazníci nevidí rozdíl mezi
elektrickým autem a tím, co mají teď,
nezajímají je ekologické dopady.
Nevědí o politické nestabilitě způsobené ropou
na Středním Východě.
Jediné, co je zajímá je, všechno, za co si zaplatili. zda jim jejich auto poskytne
Ve skutečnosti elektrické auto zabili zákazníci,
protože si neosvojili myšlenku,
že auta mohou mít kratší dojezd
a stále mohou být funkční, užitečná a praktická.
PODEZŘELÝ?: BATERIE
Zemřelo elektrické auto kvůli technologii baterií?
Opravdu RV1 nemělo dostatečný dojezd?
Použily automobilky opravdu ty nejlepší baterie?
V té době byly rozšířené kyselinové baterie,
které dovolily autu ujet 60 mil.
Pokud budete plánovat jízdu s vědomím, že vám po 60 mílích dojde energie,
budete nervózní už ze samotné přípravy.
Lidé si myslí, že potřebují auto, které ujede 300 mil
a které bude možné nabít nebo natankovat za 5 minut.
Pro 90-95% vašich cest nebudete takové auto potřebovat.
Potřebujete auto, co zvládne aspoň 60 mil,
a vaše denní potřeba bude pokrytá.
Pro ty, kdo chtěli dojezd 100 a více mil,
už existovala lepší baterie.
Vymyslel ji inženýr pracující v městě Troy, v Michigenu,
asi 30 mil od centra General Motors.
- Jmenuji se Stan a... - A lris Ovshinsky.
Neměl bys to dělat.
Měl jsi říct, že jsi Stan Ovshinsky, že jsem Iris Ovshinsky. a já jsem měla říct,
Nedělej to, je to směšné.
S více než 200 patenty na své jméno Stan Ovshinsky vymyslel novou baterii
a GM koupili rozhodující podíl v jeho společnosti.
Byli jsme vybraní z více než 60 velkých společností
jako Westinghouse a jiných,
které chtěly vyhrát soutěž na dodávku baterií,
které by byly použity ve skutečných elektrických autech.
Byli jsme vybraní my, protože jsme měli dobrou baterii.
A osadit ji do auta
bylo naším největším přáním.
Co jsme měli dělat?
Ale čekal jsi šampaňské a růže.
Čekal jsem šampaňské a růže.
Když jsem řekl, že dáme článek do novin
o tom, čeho jsme dosáhli,
opravdu jsem čekal nějaké gratulace.
A tehdy jsem zjistil, že něco není v pořádku, protože se stal úplný opak.
Ovshinsky byl obviněn z publikování výhod baterie bez povolení
a byl požádán, aby nikdy nevydával prohlášení do tisku.
EV1 bylo představeno se slabší baterií.
Uplynuly ještě 2 roky než se Ovshinského baterie
začaly montovat do EV1.
První verze EV1 měla kazové baterie DELCO,
které často selhávaly.
To bylo selhání GM.
Kdyby tam dávali dobré baterie, neměli by žádné problémy.
Nakonec GM prodali svůj podíl v Ovshinského společnosti
nejnepravděpodobnějšímu kupci.
Poté, co se Ni-MH baterie zlepšily,
takže vydržely déle než celé auto a byly levnější než motor,
vstoupilo na trh Chevron Texaco a odkoupilo podíl od General Motors
v Ovshinského společnosti.
Ropné společnosti se nebály nové technologie baterií,
protože ji jednoduše zničili.
Elektrické auto je specifický případ.
Byl to tak obrovský propadák,
na začátku bylo při rozhodování velké množství lidí,
kteří ukazovali prstem, koho je to zodpovědnost.
PODEZŘELÝ: ROPNÉ SPOLEČNOSTI
NOVÉ ROPNÉ BOHATSTVÍ PRO IRÁK
Do Basry a celého Iráku přichází dobré zprávy. Otevřelo se nové ropné pole.
Potrubí vede přes poušť do Perského zálivu do města Al Faw.
Tam se tankery naplní ropou, kterou svět tak moc potřebuje.
Ano, je to velký den pro Irák a opravdu je co slavit.
Ovce plněná rýží a hromada jiných dobrých věcí.
Ale to jsou jen první vlaštovky, které přijdou do Iráku kvůli ropě.
Ropné společnosti se málokdy zabývají globálními dopady.
Ale proč se tak silně snažily vyvolat nezájem?
Co elektrická auta v Kalifornii?
Je těžké říct,
proč se do toho ropné společnosti tak zapojily.
Vidím jen jednu odpověď - viděly v něm hrozbu ve hře,
kterou hrály s transportem ropy.
Je bez debaty, že ti, kteří dnes kontrolují trhy, ropné společnosti,
mají silné důvody, aby zabránily rozvoji alternativ,
tedy kromě alternativ, které samy kontrolují.
Stejně jako General Motors,
kteří před 40 nebo 50 lety koupili trolejový systém a celý ho zrušili,
tak ropné společnosti zabránily vývoji elektrického auta.
Já mám na to jiný názor. My jsme elektrické auto nezabili.
Ropné společnosti nezabily elektrické auto.
Zastaralá technologie zabila elektrické auto.
To je dobrý příklad, který by se neměl opakovat
a kterému by jsme se měli v budoucnosti vyhnout.
V zemi je stále ještě zhruba trilión barelů ropy.
A když si představíme, že průměrná cena je 100 dolarů za barel,
tak dostanete obchod za 100 triliónů dolarů, který je potřeba ještě uskutečnit.
A když se objeví nějaká schopná alternativa,
tak lidé po ní skočí. A toho se ropné společnosti bojí nejvíc.
V Kalifornii za týden spotřebujeme 280 milionů galonů benzínu.
Teď je cena 2,20 $. Před rokem to bylo 1,20 $.
To je o dolar víc na galon.
Někdo vydělává týdně o 180 milionů dolarů víc.
Je to ta stejná ropa, ten stejný ropovod, ta stejná rafinérie.
Zisky jsou obrovské.
Ropné společnosti se bojí,
že elektrické auto dosáhne za 6 let úspěchu.
Automobilky se bojí toho,
že na elektrických autech přijdou o peníze v následujících 6 měsících.
PODEZŘELÝ: AUTOMOBILKY
I přestože automobilky vymyslely elektrická auta, stále proti nim bojovaly.
Co bylo jejich motivem?
Proč je chtěli stáhnout ze silnic?
Já si myslím, že na začátku
General Motors nečekali, že se tak dobře uchytí.
Nemyslím si, že se vůbec báli,
že budou muset sabotovat vlastní projekt. Nenáviděli rezoluci.
Nenáviděli ji tak moc,
že nechtěli EVčka vůbec vyrábět.
Já jsem si všimnul velkého odporu, když se jim řeklo,
jaký mají vyrábět motor.
A stal se z toho víc boj o princip, než snaha
o technologické vyřešení problému.
Já sám jsem byl překvapený některými jejich vyjádřeními
a argumenty v Sakramentu.
Konec komentáře.
V tajném dokumentu z roku 1995
Americké sdružení automobilových výrobců
chtělo najít firmu, která by se postarala o takzvanou
"vzdělávací kampaň",
která měla vyvolat stav pro zrušení rezoluce.
Podle dokumentu bylo snahou sdružení
"zvětšit akceptaci elektrického auta zákazníky."
Proč by automobilky tak silně bojovaly proti vlastnímu produktu?
Byl jsem tehdy v radě General Motors a řeklo se,
že důvodem zavedení EV-ček bylo umožnit General Motors
dosáhnout náskoku v přeměně elektrické energie
na pohonnou sílu automobilů.
Dali jsme jim dvou nebo tříletý náskok,
a podle mého názoru se to podařilo.
Ale co mě zaskočilo bylo, že nevyužili tento náskok ve svůj prospěch.
A důvodem, probíraným v radě, bylo,
že neviděli žádné možnosti zisku
ani z elektrických aut, ani z hybridů.
Nevěděli, jak může Toyota dosahovat zisků,
například ze svého modelu Prius. Mysleli, že zkrachuje.
A jak ukázal čas, nemyslím si, že zkrachovali.
Pokud strach ze ztrát příjmů způsoboval automobilkám obavy,
potom elektrické auto způsobovalo ještě další problém:
nemělo žádný motor s vnitřním spalováním, což byl základní kámen automobilové výroby.
Tyto díly představují velký zdroj příjmů pro dealery,
právě pro jejich výměnu a údržbu.
Tato kupa dílů představuje
zisky automobilek, které by ztratili, kdyby prodávali EV1,
nebo jiná EVčka všeobecně.
Můžu vám ukázat kupu věcí, které vůbec nebyly použity v EV1 programu.
Olejové filtry potřebujete 4krát do roka.
To byla asi ta největší položka,
spolu s několika litry oleje při každé výměně.
Nikdy mě nebavilo opravovat auta s vnitřním spalováním,
právě proto, že jsem byl vždy strašně špinavý.
Když jsem pracoval na EV1, chodil jsem domů asi takto.
Servis EV1 byl velmi jednoduchý.
Dělal se po každých 5000 mílích.
Přetočili jsme kola, dali auto zpět na silnici. vodu do ostřikovačů a vrátili
To je strašné. Koukněte se, jen co jsem to vzal do ruky. jak jsem se zamazal,
Je to smutné.
Pokud to myslíte vážně s umístěním "čistého" auta na trh,
musíte si přiznat, že vaše dosavadní nabídka byla "špinavá"
že používá olej, benzín,
a že zvyšuje naši závislost na zahraniční ropě.
A najednou je tu produkt, který toto všechno nedělá.
Možná to zní divně, ale myslím, že když to začalo, hlásalo se...
"Můžeme ukázat lidem v Kalifornii,
že dostaneme naše emise na nulu."
A potom později: "Chceme jim to ukázat?"
"To znamená, že všechna naše ostatní auta..."
Stále víc se srovnávalo
mezi čistým a efektivním autem bez emisí a Suburbanem.
Automobilky zjistily,
že v krátkém období nevydělají elektrickým autem tolik peněz.
Aby toho dosáhly, potřebovaly by úplně jiné auto.
General Motors se rozhodli vyrábět Hummer,
protože viděli, že Hummer jim bude vydělávat peníze.
Když se začaly vyrábět SUV, lidé říkali: "To nebudu řídit."
- "To obrovské auto?" - Hlavně pro ženy.
- "Nic odsud nevidím." - "Někoho s tím zabiju."
- "Je to moc velké." - "To je pro mně velké."
- Ale přesvědčili lidi: "Je to bezpečné." - "Potřebujete takové auto."
- "Potřebujete velké auto." - "Toto auto je bezpečné."
- "Potřebujete ho pro rodinu." - "Větší je bezpečnější."
Představa maličkého EV1, které bylo super-zelené
se nesetkala s velkým zájmem.
Na druhé straně představa obrovského SUV
které dokáže přejet vašeho souseda, přitahovala velkou pozornost.
V podstatě nám to říká, o čem byla 90. léta.
Co na začátku představovalo vzrostlo na 100 000 dolarů, 25 000 dolarů daňové úlevy,
když kongres na jaře přijal prezidentův ekonomický balíček.
Myslíme si, že malé podnikání dnes potřebuje podporu,
aby se vůbec udrželo a aby ekonomika mohla jít dopředu.
Ale pro malého podnikatele existuje i jiný stimul,
nejen udržet se nad vodou, žrouta benzínu na trhu. ale jít a koupit si největšího
Skoro třítunové auto. To největší. Dává to vůbec smysl?
Nemyslím si, že můžeme určovat, jaká auta si mají lidé kupovat.
- Cílem je... - Tohle je v tom podporuje!
Za tu daňovou úlevu si můžete koupit skoro nové auto.
Nebudu tu potvrzovat,
že to je možné...
Ale existují důkazy, že se to tak dělá.
Já nevím. Musíme počkat a uvidíme, co se stane.
GM KUPUJE HUMMER OD AM GENERAL v PROSINCI 1999
O MĚSÍC POZDĚJI GM ZAVÍRÁ VÝROBU? ZÁVOD EV1 V LANSINGU V MICHIGANU
Nechci, aby vláda podporovala prodej Hummerů.
Chci, aby všechno mělo nějaké hranice. Rovné příležitosti.
Věc, která mně znepokojuje je, že tu nejsou stejné příležitosti.
Využíváme naši armádu na to, abychom zajistili dodávky ropy.
Využíváme peněz daňových poplatníku na podporu automobilek
namísto toho, abychom je použili tam, kde jsou opravdu potřeba,
na přípravu na budoucnost.
PODEZŘELÝ: VLÁDA
Federální politika měla na formování budoucnosti. vždycky obrovský vliv
Tak jako federální vláda silně podporovala nákup SUV,
tak zažalovala stát Kalifornie, aby přestal s elektrickým autem.
Někteří poukazují na vliv automobilových a ropných společností.
Všechno ve Washingtonu kontrolují oni a automobilový průmysl.
Teď je tam Andy Card,
bývalý lobista, a nyní je šéfem úřadu Bílého Domu.
Myslím, že už lobistům nemusí platit.
Takže šetří peníze tam.
Andrew Card byl šéfem Bílého Domu,
když se Bushův kabinet přidal k žalobě na Kalifornii.
Card byl též prezidentem a manažerem
Americké asociace automobilových výrobců
během kampaně za zrušení Kalifornské rezoluce.
Firmy viděly, že pokud to nezastaví hned v Kalifornii,
rozšíří se to i do ostatních států USA.
Myslím si, že bylo prvořadým cílem všech společností,
aby se z toho stal národní problém.
Jednou mi dokonce jeden prominentní kongresman,
kterého nebudu jmenovat, řekl:
"Chápu a toleruji to, co děláte v Kalifornii,
ale pokud se někdy pokusíte rozšířit váš program
i do jiných států, budeme s vámi vést válku."
Někdy, když poslouchám ty ohnivé debaty,
mám pocit, že koukám na starý film natočený někdy v 70. letech.
Protože ty rozhovory jsou přesně takové, jaké byly před 30 lety.
Naše průměrné auto, které je denně na silnici,
je méně efektivní, než byla auta před 20 lety.
A to je následkem nedostatku vůdcovství.
Politického vůdcovství.
Protože je nemožné, aby kongresem prošly zákony o ekonomičnosti aut.
Po ropném embargu v roce 1970,
vláda USA představila Corporate Average Fuel Economy
<anebo CAFE standardy, aby zajistila lepší ekonomičnost amerických aut.
Výsledkem bylo, že za méně zvýšená o více než 50%. než 10 let byla ekonomičnost
Bohužel o 20 let později nevidíme žádnou změnu.
Jimmy Carter byl posledním prezidentem,
který dával energii vysokou prioritu.
Prvních 90 dní svého funkčního období dával dohromady energetický plán.
Spolupracoval jsem na tom.
Žádný z nastupujících prezidentů se o to nijak zvlášť nezajímal.
Dnes večer stanovuji jasný cíl pro energetickou politiku USA.
Od tohoto momentu tento národ nikdy nespotřebuje
víc zahraniční ropy než v roce 1977. Nikdy.
Nastala obrovská změna, když se prezidentem stal Ronald Reagan
a přikázal sundat všechny které tam Jimmy dal, solární panely z Bílého Domu,
a v podstatě vyhlásil válku slunci.
Zmrazil jsem předcházející regulace a přikázal jsem, aby
víceprezident Bush přehodnotil regulace
s důrazem na zbavení se jich v co největším množství.
Zrušil jsem regulaci dovozu ropy, to by mělo vést ke zvýšení domácí výroby
a snížení závislosti na zahraniční ropě.
Reagan nebyl zástáncem ekonomičnosti,
šetření a zavádění novinek.
V polovině 80. let vlastně zastavil jakékoliv zlepšení
v ekonomických standardech pro auta.
A pak v roce 1985 ceny ropy zkolabovaly.
V žádném případě nepřipisuji všechnu vinu Ronaldovi Reaganovi.
Myslím, že má svůj podíl viny, stejně jako Arabové,
kteří udělali nadsazené rozhodnutí,
a dramaticky snížili ceny ropy
hlavně z toho důvodu, aby se ujistili, že žádné z těch náhradních paliv
a energií opravdu nebudou produkovat reálné výsledky.
Takže si vlastně k sobě (pozn.: USA už zvyklé na ropu) připoutali narkomana.
A výsledkem toho je, že jsme stále závislí na ropě.
Když byl zvolen Clinton pracoval jsem pro něj,
měli jsme opravdu zájem přijít s nějakými alternativami
a zlepšit tak ekonomičnost aut.
Z politického hlediska to bylo stále neatraktivní.
Tenkrát byla automobilová loby velice silná,
takže tehdejší kabinet udělal obchod s automobilkami,
partnerství pro novou generaci aut,
kde vymyslíme hybridní auta,
kombinaci benzínového motoru a elektrického pohonu.
Jako protihodnota bylo slíbené to, že nebudeme trvat na zvýšení ekonomičnosti.
nikdy ve svém životě jsem nepotkal takovéhoto pětiletého chlapce.
Řekl: "Rád vás poznávám, pane prezidente."
"Chci abyste vyrobili auto, a nebude zněčišťovat vzduch." které bude jezdit na elektriku
Byl jsem tak udivený, že jsem šel za Alanem Gorem
a představil jsem ho tomu malému chlapci,
a chlapec řekl: "Dobrý den pane, celý svůj život." viceprezidente..Chci tomu věnovat
"Pomůžu vám vyrobit elektrické auto"
"které neprodukuje žádné zplodiny."
Al Gore řekl: "To znamená, že budeme partneři."
On řekl: "Ano, to doufám."
"Ale vy tomu nerozumíte. Já tomu budu věnovat celý život."
Za 8 - 9 let jsme utratili miliardu dolarů z kapes daňových poplatníků
na vývoj hybridních aut.
A co je ironií, američtí výrobci aut žádné z nich neumístili na trh.
Vlastně když byl zvolený George Bush za prezidenta,
americké automobilky upustily od hybridních aut.
Ale, a to je zvláštní,
americký program znervóznil Japonce.
Takže Toyota a Honda, jako odpověď, vyvinuly hybridní auta,
protože nechtěli být poraženi americkými automobilkami.
Dnes oblbují lidi, aby si mysleli, že se na něčem pracuje,
ale to jsou jen sladké řečičky.
Pamatuji si na jeden vtip,
ale už to ani vtip není.
Dáváme ochráncům životního prostředí sladké řeči a společnostem peníze.
Dalším krokem, směřujícím na zahraniční ropě, ke zmenšení americké závislosti
je produkovat a zpracovávat více samotné suroviny tady doma,
v podmínkách šetrných pro životní prostředí.
Zatím nejlepší ložisko ropy v Americe
je v Arctic National Wildlife Refuge na Aljašce.
Jakmile bylo řečeno, že Arctic National Wildlife Refuge
může dodávat USA více než roční dodávku ropy,
jednoduchým zvýšením ekonomických standardů na 40 mil na galon
by se ušetřilo stejné množství na 15 let.
Ropné společnosti a automobilky
stále odolávají změnám.
Američanům by se mělo připomenout, montovaly bezpečností pásy do aut. že musel být přijat zákon, aby se
Musel být přijat zákon, aby se do aut montovaly airbagy.
Musel být přijat zákon, z 12 na 20 mil na galon benzínu. aby se ekonomičnost zvýšila
Musel být přijat zákon, aby se do aut začaly montovat katalyzátory .
Myslím, že "čistá" auta jsou nechala napospas automobilkám. příliš důležitá na to, aby se
PODEZŘELÝ: C.A.R.B.
Kalifornská rezoluce donutila automobilky k výrobě elektrických aut.
Když ji Kalifornie zrušila, elektrická auta zmizela.
Proč Kalifornie ustoupila od zákona, který sama přijala?
Navštívil jsem všechny automobilky, které říkaly:
"Koukněte, nemůžeme vyrábět stále více
bateriemi poháněných aut."
A začal jsem být přesvědčený...
Co tu máme dělat? Je naší starostí vyčistit vzduch?
Anebo je to jen donucení zavedení určité technologie na silnice?
Alan Lloyd selhal jako vedoucí komise
která měla přivést rezoluci o nulových emisích do zdárného konce.
Oh, znám Aleca velmi dobře.
Znám Aleca velmi dobře. A měli jsme nějaké...
srdečné vzpomínky v minulosti.
A bolí mě to, protože Aleca velice respektuji.
A bolí mě, že mě obviňuje
z opuštění myšlenky elektrických aut.
K pozici předsedy Air Resources Boardu,
Alan Lloyd měl ještě jednu funkci.
Jen 4 měsíce před zasedáním, kde se rozhodlo o konci elektrického auta,
Lloyd přijal předsednictví v California Fuel Cell Partnership.
Pracoval jsem s vodíkem od 90. let.
Když jsem se stal předsedou ARB věděl jsem o vodíku mnohé. o 10 let později,
Takže já tomu dost rozumím.
Možná řeknete, že je to výhoda nebo nevýhoda ve vztahu k vodíku,
když vím, co dokáže.
PODEZŘELÝ: VODÍKOVÉ PALIVOVÉ ČLÁNKY
Počkejte, ještě zkontroluji, jak vykládají moje děťátka.
Automobilky přesvědčily Kalifornii,
že fakta mluví pro vývoj vodíkových palivových článků pro auta.
Byly lepší alternativou než elektrická auta?
Manažer pro moderní technologie z Toyoty, Bill Reinert,
vzal jejich SUV prototyp články na testovací jízdu. auta poháněný vodíkovými palivovými
Jednomu z našich zákazníků se toto auto nelíbilo tak jako EV1.
A důvodem nebyla nějaká vada na autě.
Důvod byl ten, že on si mohl jeho EV1
nabít doma, v práci,
a i když mu poskytovala omezený dojezd,
nemusel se bát, kde si auto znovu nebije.
S tímto autem, s omezenou infrastrukturou vodíkových čerpacích stanic,
by musel celý den plánovat, kde sežene vodík,
a jak se dostane zpět.
Je to dvojsečná zbraň.
Čím víc víte, tím víc si uvědomujete,
že opravdu neznáte všechny problémy, které mohou nastat.
Nejhorší otázka zní:
"Kdy může... Kdy to bude na trhu?"
Kdy to bude na trhu? To je ta nejhorší otázka.
Zákazníci asi budou chtít vědět,
jak dlouho potrvá, než se toto začne masově vyrábět.
Nebude to tak brzo.
Máme nějaké technické problémy, např. úschova vodíku které musíme dořešit,
životnost a snižování nákladů.
Je to praktické řešení?
Tato auta mají omezený dojezd,
životnost není moc dobrá... No, co ještě?
Při studeném počasí moc dobře neposlouchají.
Kromě toho jsou to výborná auta.
Byl jste někdy na psích závodech?
Je tam mechanický zajíc
kterého psi nikdy nechytí.
No a palivové články jsou ten zajíc.
Jdeme za nimi.
Posledních 15 let nám tvrdili, že palivové články potřebují 10-15 let.
Jste ropná společnost.
Vaší činností je prodej ropy.
Myslí si, že uběhlo hodně času, 30 let,
chtějí mít produkt, který prodávají.
Od tohoto momentu chrání sami sebe
ale na druhé straně chrání samotné status quo.
Vidíme americké scifi
obrovské reklamy General Motors a Shell
propagující to, co dělá GM
a též Shell jako potenciální dodavatel vodíku.
Pokud je vodík lepší nositel energie než elektřina,
tak by tedy měl dostat slovo.
Problémem je, že to je ještě daleko.
Jak daleko dojede tohle auto na tento druh paliva?
Je to asi 100 - 125 mil.
Dobře Zajímavé.
Auto s palivovými články poháněné vodíkem
využívá 4x více energie než elektrické auto.
Toto je začátek fantastické technologie
a já děkuji, že mohu být při tom.
Za chvíli se podíváme i na jiná auta,
ale vodík je cestou do budoucnosti.
Dnes je hodně odhodlání pro vodíková auta,
ale já jsem napsal celou knihu: "MÝTUS O VODÍKU".
Myslím, že je celkem jasné, alternativním palivem, že vodík je o mnoho radikálnějším
než kterékoliv jiné, se kterým jsme pracovali.
Tohle je 5 zázraků, které potřebujete
pro úspěšné vodíkové auto při uvedení na trh.
Za prvé. Vodíkové auto stojí milion dolarů.
Ta cena musí jít dolů.
Za druhé. Žádný člověku známý vodíku na to, aby se dosáhlo materiál nepojme dostatek
dojezdu, který lidé požadují.
Zázrak číslo 3. Palivo je strašně drahé.
Dokonce i vodík z odpadních fosilních paliv je 2-3krát dražší než benzín.
Za čtvrté. Musíte mít síť čerpacích stanic.
Máme 180 000 benzínových stanic.
Někdo bude muset postavit 20 až 30 tisíc vodíkových stanic,
než bude mít vůbec někdo seriózní zájem.
Zázrak číslo 5. Musíte mít naději a modlit se
aby konkurence na trhu nepřišla s něčím lepším.
Protože současné nejprodávanější auto na trhu je o mnoho lepší
než hybridní vozidlo.
Stále jezdí na benzín, můžete ho dotankovat všude,
má 2krát takový dojezd jako normální auto..
Současná hybridní auta jsou závislá na benzínu,
ale používají elektrický motor, aby byla úspornější.
A pokud bude vývoj baterií pokračovat stejným tempem,
potom nejlepší hybridní auto, a hybridní auto v roce 2020
bude o mnoho lepší než nejlepší vodíkové auto.
Už mě natáčíte dostatečně dlouho, když mluvím abyste věděli,že se rád poslouchám,
a že nechodím okolo horké kaše.
A tato auta si na svůj čas ještě dlouho počkají.
Toyota říká: "Auta s palivovými články tu budou do 30 let."
Potom mi zavolá někdo z Oddělení pro energie státu Kalifornie:
"Co to sakra děláte?"
A všichni ostatní výrobci palivových článků:
"Snažíme se tu z něčeho žít a vy jste řekl tohle..."
Je to hrozné.
Jen proto, že hodně lidí chce, to fungovat nebude. aby to fungovalo,
To je v Disneylandu, víte - Sny se stanou skutečností.
Já nepracuji v Disneylandu.
Já dělám ve skutečném světě, kde se sny nestávají skutečností
a musíte pořádně makat, aby se staly. Doufejme, že tak děláme.
27. den hlídky dostali aktivisté konečně odpověď od GM.
Paul Scott mi zavolal: Právě nakládají auta." "Máš něco na práci?
"GM právě nakládá auta na kamiony!"
"Cože, cože?"
"Všechno jsme odložili a jeli jsme tam."
Nakládali je,
kola pískala, plechy narážely jeden do druhého
přitom, jak je nakládali na kamiony.
Stojíme tady proti největším penězům na světě.
Stojíme tady proti ropným společnostem a automobilkám.
Je to boj Davida s Goliášem obrovských rozměrů
ale pokud bude na světě dostatek Davidů, můžeme vyhrát.
GM, hanba ti!
General Motors odtud odváží EV1,
chce je nechat sešrotovat,
dělá práci ropných společností.
Chceme vás poprosit, abyste nám uvolnili cestu.
Kdyby jste mohli odejít z cesty
abychom nikomu nemuseli dát pouta. Děkuji.
Nešrotujte EV1.
15. března 2005 byly z Burbanského parkoviště odvezeny poslední EV1
a byly sešrotovány.
- Dobře, pojďte dál. - Super.
Půjdeme dolů do garáží a já vám ukážu to auto.
Chybí mi to malé autíčko.
Jsme rádi, že ho máme.
Máme tu několik elektrických aut i několik hybridních,
ale z tohoto máme největší radost.
Tento je speciální.
- A tady je. - Moje děťátko!
Číslo 99.
- Možná ho poznáte. - Ano. Bylo to Chrisovo auto.
Určitě ano.
Prosím, posaďte.
Má jen jednu chybu, nejde nastartovat.
Víte, General Motors je zablokovalo.
- Vím. - Nechtěli jsme, ale udělali to.
Tak jsme to pochopili. Jsme rádi, že ho máme.
Ano.
Je to důležitá součást automobilové historie.
- Je to... - Mít výrobce jakým je
General Motors a jeho auto v tomto programu. To je pěkné.
Problém je, že by nemělo být součástí automobilové historie.
Od roku 1939 si s elektrickým autem pohrávají.
Měli pár modelů.
Říkali, že za pár let bude zas něco nové.
A nikdy nic nepřišlo. Protože nechtěli, aby něco přišlo.
Dosahovali obrovských zisků s technologickou stagnací
a používáním motoru s vnitřním spalováním.
PODEZŘELÝ: AUTOMOBILKY VINNÉ!!!
Pokud je něčeho nedostatek, na hledání alternativ. pak začnou ekonomické tlaky
A pokud žádná jiná alternativa neexistuje,
z nedostatkové suroviny se stane ziskové zboží.
PODEZŘELÝ: ROPNÉ SPOLEČNOSTI VINNÉ!!!
Tohle jsou stejné baterie, jaké používáte ve svém notebooku.
Máme 6800 článků.
A má dojezd 300 mil na jedno nabití
při rychlosti 70 mil za hodinu.
Z nuly na 60 mil za hodinu zrychlí za 3,6 sekundy.
Je to perfetní výkon pro jakékoliv auto, nejen pro elektrické.
Ty stejné baterie měly být použity v EV1
a mohly mu jednoduše zajistit dojezd 300 mil.
Je hanba vidět tato auta ničit, zatímco jsme je mohli vidět upravovat.
PODEZŘELÝ: BATERIE NEVINNÉ!!!
Vím co jsem udělal a proč jsem to udělal.
A kdybych měl udělat znovu to stejné na základě údajů
a věděl jsem, jaké to byly údaje
udělal bych přesně to samé.
PODEZŘELÝ:: C.A.R.B. VINNÝ!!!
Když mluvíme o alternativním zdroji energie
většina lidí si myslí: "Chcete mě donutit řídit malé auto,
"chcete, aby byla v mém domě zima,
"a dokonce chcete, abych žil jako Evropan."
PODEZŘELÍ: ZÁKAZNÍCI VINNI!!!
Je to nedostatek vůdcovství.
Je to nedostatek vůle postavit se ropnému průmyslu
a automobilovému průmyslu
a uvědomit si, že oni nejsou Strýček SAM.
Strýček SAM musí být Strýček SAM
a Strýček SAM se chová jako by byl Motors.
PODEZŘELÝ: VLÁDA VINNA!!!
Utrácejí obrovské množství peněz
na vodíková auta, která i podle nejoptimističtějších odhadů,
nebudou v prodeji
nejbližších 20 let.
Myslím, že to ztroskotá jako jeden z největších omylů
v historii automobilového průmyslu.
PODEZŘELÝ: VODÍKOVÉ PALIVOVÉ ČLÁNKY VINNÉ!!!
Nikdy jste neslyšeli větu: "Smrt způsobená milionem zranění"?
Malá zranění, která někoho přivedou k smrti.
Boj za elektrická auta byl jednoduše bojem za budoucnost
Goliáš vyhrál tohle kolo, ale teď má Goliáš nové problémy.
Ceny ropy stouply.
Amerika je zapletená na Středním Východě,
a globální oteplování se stává reálnou hrozbou.
Co můžeme udělat, abychom změnili svoji budoucnost?
Toto město je plné známých jmen, která tu ale už nejsou.
Proč? Protože se nedokázali přizpůsobit změnám.
My všichni se musíme přizpůsobit.
Neřešme koho anebo co obvinit.
Postavme nové odvětví.
Udělejme Ameriku znovu silnou.
Chelsea pokračuje ve své práci Plug In America, v nové skupině s názvem
a spolupracuje s občany z celého politického spektra
a představuje nezávislou energetickou budoucnost.
Potkala jsem Jima Woolseyho na jednom setkání a jak se ukázalo
byl fanouškem všeho, co děláme
a začal spolupracovat s Plug In America.
To je jeden z příkladů spolupráce, které musí existovat,
abychom dosáhli toho, co chceme.
Sloužil jsem 4 kabinetů a prezidentům
ve všech otázkách národní bezpečnosti.
A fakt, že 2/3 světových zásob ropy
jsou na Středním Východě na této části světa, a že jsme tak moc závislí
je velká otázka pro národní bezpečnost.
Za mnou jsou dvě věci.
Jedna je Prius, hybridní benzínovo-elektrická Toyota,
a elektrická rozvodna.
Dnes nemají moc společného,
ale existuje možnost, že budou mít něco společné
v pozitivním slova smyslu.
A proto si myslím, že elektrické hybridní auto je přirozená alternativa
a že je dostupná už dnes.
Toto je hybridní Prius,
je to modifikace normální Toyoty Prius
která vám dovolí cestovat...
Která vám poskytne 150 - 180 mil na galon
pro prvních 50 - 60 mil denně.
Nepotřebuji drahou síť toto auto používat. nabíjecích stanic, abych mohl
Můžete ho zapojit kdekoli ve své garáži.
Takže uděláme ochránce životního prostředí šťastnějšími, protože je "čistější".
Neokonzervativci se potěší, protože spaluje méně benzínu.
Každý bude šťastný, protože spálí méně benzínu.
Elektrické auto může pomoci a svobodit se od závislosti na ropě.
A výroba té energie prostřednictvím vody a slunce
způsobí ještě méně znečištění.
Se svojí technologií použitou ve Ovshinsky též postavil většině hybridních aut
jednu z největších tenkostěnných solárních společností na světě.
Toto je obyčejná ocelová střecha.
A takto vypadá s panely.
Jednoduše je uložíte.
Máte to tam a dole si jen natáhnete kabely.
Všechno je zapojené a funguje.
Když chce někdo udělat revoluci. nemusí mít vždy zbraň.
Jednoduše začněte pracovat jako my
abychom změnili svět s použitím vědy a technologie.
Jsem optimista, co se týče budoucnosti.
Po tom všem co jste viděli a těmi EV válkami
jsem stále optimista.
Jednou z věcí, kvůli které Amerika funguje
je obrovská síla mas a jejich požadavky na nové věci.
Když získáte tak velkou podporu a toho správného vůdce,
získáte si pozornost politiků.
A máme tady skutečný problém:
Amerika je závislá na ropě.
Já to nazývám jako možnou spolupráci mezi objímači stromů,
dobrodinci, blbci, těmi s přetvářkou a bojovníky.
To je dost velká spolupráce.
Vstupujeme do světa, který bude úplně nový a kompletně čistý
pokud budeme mít dostatek vůle zavést některé věci.
Nemusíme čekat na velké výrobce aut. Dokážete to i sami,
tak jako já.
Stará auta, nová auta - na tom nezáleží.
Dokážeme předělat cokoliv.
Ještě jste nic neviděli.
Budoucnost v této oblasti bude světlá
a všechny síly tahají jedním směrem,
i ekologické i technologické.
Až jednou lidi uvidí,
řeknou: "Wau, chci to udělat!"
A tak se zachrání svět.
To nám dává naději.
Naději, že ve svém životě dosáhneme toho, co jsme si předsevzali.
A my jsme toho dosáhli.
A ještě máš před sebou tolik let, aby jsi mohl pracovat.
Nebudeme mít dost času...
http://dokumentarni.tv